HJELP MEG
JEG TOK EN BÅT OG BLE OVERRASKET AV STORM
JEG KJEDER MEG
JEG VIL IKKE DØ ALENE
Hva?
Hei! Går det bra med deg?
Hei!
Vær så snill, ikke vær død!
Går det bra? Hei, går det bra med deg?
Hallo! Hallo?
Ikke vær død! Kom igjen.
Å, fy flate.
Morsomt.
Veldig morsomt.
Vet du... Jeg håpet alltid-
-at livet ville passere i revy like før jeg skulle dø,-
-og at jeg ville få se fantastiske ting.
Et liv fullt av fester og venner.
Da jeg lærte å spille gitar.
Og kanskje til og med en jente.
Men da jeg hang der oppe...
...så jeg ikke stort.
Men jeg så deg.
Jeg vet at det høres dumt ut, men et øyeblikk trodde jeg-
-at det kanskje var en grunn til at du...
Vent! Vent! Vent på meg!
Ostepop?
Hallo, verden!
Jeg heter Hank Thompson!
Jeg har vært strandet på en stillehavsøy helt alene!
Og denne mannen reddet meg fra dødens rand-
-ved å la meg bruke ham som en vannskuter drevet av fis...
Hvordan klarte du det?
Kanskje det skyldtes gassene fra forråtningen?
Eller kanskje det var sjelen som forlot deg?
Hvorfor snakker jeg til deg?
Vær så snill å virke!
SØKER ETTER NETTVERK 10 % BATTERI IGJEN
INGEN TJENESTE
Hallo, verden.
Beklager.
Jeg må gå.
Hallo?
Hallo!
Ser du det? Det må finnes mennesker her.
De vil gi oss mat og ta seg av oss.
Alle vil høre historien vår.
Og jeg kommer til å få muskler av å bære deg rundt.
Ikke morsomt!
Hallo?
Hjelp!
Det er alltid de sangene du hater du får på hjernen.
Beklager.
Får ikke du heller sove?
Mor sang denne sangen når jeg ikke fikk sove-
-så jeg ikke skulle tenke for mye, men jeg husker ikke teksten.
Helt sprø
Jeg er jo helt sprø
Kanskje, ja, kanskje
Jeg klarer meg selv
Reddet
Jeg trodde jeg var reddet
Men du er bare en dau fyr
Jeg kommer til å dø
Det må da fins en mye bedre vei Ut herifra
Hvor kommer du fra
Cotton-Eye Joe?
La meg spise deg.
Kom igjen, da! Kan noen hjelpe meg!
Du bare ligger der som en ekkel, ubrukelig drittsekk.
Beklager, men jeg må dra.
Takk for hjelpen, på en måte.
Hvorfor?
Nei! Nei, din drittsekk. Stopp!
Vann!
Hva gjør du?
Ok.
Du er det ekleste som fins i denne ekle verden.
Vent...
Nei, vær så snill. Jeg er lei for det. Ikke stopp!
Hva?
Ma-nny...
Manny? Heter du det?
Hei, Manny! Jeg heter Hank.
Hei.
Hallo.
-Hallo. -Hallo, Hank.
Veldig bra!
Kom igjen, snakk til meg.
Slutt å mumle sånn. Snakk til meg. Vær så snill.
Ingen vil snakke med deg hvis du høres tilbakestående ut.
Jeg høres akkurat ut som faren min.
Unnskyld.
Jeg mente det ikke. Snakk som du vil.
Du kan mumle og se i bakken hele dagen. Ok, kompis?
Ok, kompis.
Hei. Hallo.
Hvorfor slo du meg?
Unnskyld. Jeg trodde du var død.
-Er jeg død? -Jeg tror ikke det. Du snakker jo.
Men jeg høres tilbakestående ut.
Nei da, ikke si det ordet.
Er jeg en ubrukelig...
-...drittsekk? -Nei da.
Jeg mente ikke det. Det var kjipt sagt av meg.
-Er jeg ikke en drittsekk? -Nei, du er helt utrolig.
Et mirakel. Eller kanskje jeg bare hallusinerer av sult.
Dette er jo helt sprøtt.
Helt sprø...
Nei, slutt å synge! Du skulle ikke høre det.
Jeg liker det. Å synge.
Kan du huske noe fra ditt tidligere liv?
Hvordan du havnet her? Hvor vi er? At du reddet meg?
-Hva er det? -Å, det... Ikke tenk på det.
Vi må finne en måte å komme oss hjem på.
Ok. Jeg prøver å huske.
Hva er hjemme?
Dette er hjemmefra.
Den er vanligvis full av noe som heter ostepop.
Man blir helt oransje på fingrene når man har spist dem.
Moren din sa nok at du måtte vaske hendene,-
-men du slikket det sikkert av når hun ikke så.
-Skjer det noe? -Hva?
Vent, hva skulle egentlig skje?
Jeg tenkte jeg kunne vekke til live et minne-
-så du fikk gåsehud og høy puls og husket alt du forlot.
Du måper mens kamera zoomer inn og musikken spiller opp.
-Du husker "Jurassic Park"! -Hva?
Du sang nettopp kjenningsmelodien. Laura Dern. Brachiosaurus.
Jeg husker ikke "Jurassic Park".
Du husket jo sangen.
Manny, hvis du ikke vet om "Jurassic Park", vet du ingenting.
Dette er hjemmefra, hvor alle de andre menneskene er.
Hva gjør det her ute?
Det er søppel folk ikke vil ha, så vi gjemmer det.
Hvorfor vil ikke folk ha det lenger?
Disse er ødelagte. Denne er tom.
Denne er ubrukelig. Illeluktende. Gammel.
Hvordan havnet du så langt hjemmefra?
Jeg stakk av. Men det er irrelevant.
Det som er viktig nå er at du husker livet ditt.
Ok. Hva er livet?
Ok... Dette er deg. Og dette er kroppen din.
Her er hjernen din. Det er der du husker ting.
Menneskene har utviklet seg over millioner av år.
Vi gjør disse tingene for å overleve. På en måte.
-Hva er det? -Bæsj.
Bæsj er når kroppen presser ut av rumpa alt den ikke vil ha.
Alle bæsjer. Det fins en bok alle leser når de er små.
Mennesker bæsjer hver dag. Litt mer når de er redde og syke.
Eller når de dør, for man driter i buksa når man dør.
-Herregud! -Nei da, folk dør hver dag.
-Gjemmer de alle de døde menneskene? -Ja.
-Så jeg er som søppel? -Nei, du er annerledes.
Kanskje du falt i radioaktivt avfall-
-eller er en kryogenisk nedfryst genmodifisert soldat-
-sendt tilbake i tid for å redde meg og hele menneskeheten.
Redd meg, Supermanny!
Du har noe helt spesielt. Du er som en flerbruksmann.
-Du er unik. -Er jeg unik?
Ja. Derfor må du hjelpe meg hjem.
Det fins 7 milliarder andre mennesker på Jorden-
-som løper rundt og blunker, puster og spiser. Og du var en av dem.
Du søkte nok etter lykken. Slik ser du ut når du er lykkelig.
Du ser etter en som kan gjøre deg lykkelig.
-En venn, kjæreste eller hund. -Flink bisk.
Kanskje treffer du en du vil tilbringe resten av livet med.
Og det er kjærlighet.
Ok, du vil dra hjem så du kan få oppleve kjærlighet.
Men du stakk av fordi ingen elsket deg.
Det er ikke sant.
Du er ødelagt, tom, skitten, stinkende, ubrukelig og gammel.
-Du er søppel, ikke sant? -Hold kjeft!
Unnskyld, Hank. Jeg sier bare det jeg tenker.
Du kan ikke si alt som faller deg inn.
Å... Unnskyld.
Hjelp!
Kan noen høre meg? Jeg har gått meg vill.
Hva gjør jeg nå, Hank?
Manny, se dem for deg uten klær på.
Hva har de under klærne?
De har pupper, vaginaer og rumper.
Pupper, vaginaer og rumper.
-Hva gjør man med dem? -Manny...
Det var vanskelig å få tak i slike blader da jeg var gutt.
Jeg måtte lete under buskene langs motorveien eller tyvlåne fars.
Før internett var det noe spesielt med alle jenter.
Du gjorde sikkert det samme.
Diktet opp små kjærlighetshistorier for dem.
Hva slags kjærlighetshistorier?
Vel, hun het kanskje Jessie.
Du så for deg at du støtte på henne på gaten og tok henne med storm.
Dere flyttet sammen, laget mat sammen og så på Netflix.
Hank, det er noe galt med puppene mine.
-Hva? -De går helt amok.
Å, fy faen!
Å nei, nå stoppet det.
Hei...
Hva er Netflix?
Vel... Det er...
Når du er på date med en jente, tar du henne med på kino.
Men når man er i et forhold, blir man hjemme og ser på Netflix.
Du og Jessie så sikkert på film hjemme hele tiden.
Dere sovnet på sofaen, hvis dere ikke hadde kule fester.
Noen år senere ble dere gift og fikk tvillinger.
Du måtte jobbe dobbelt, men det gikk fint, for dere campet hele tiden.
Og du sa at hun var enda finere med grått hår...
Jeg tror historien min bringer deg til live igjen!
-Den beveger seg! -Hva skjer?
-Hva er det? -Den lever! Den beveger seg!
Herregud, jeg er avskyelig. Kroppen min er avskyelig.
-Det skjer med alle. Det er normalt. -Er det sant?
-Ja. -Ok...
Det går bra. Ro deg ned. Så, så...
La oss ta dette vekk litt.
Ro deg ned. Det går helt fint.
-Å, fy flate. -Jessie...
Jeg tror penisen din viser oss veien hjem.
Det skjer ingenting. Tror du jeg er ødelagt?
Det gjør ingenting.
Når man gjør noe for mange ganger, kan effekten avta.
Som med loven om avtagende utbytte. Det skjer med alle.
Det er derfor det fins så mange fetisjer.
Fetisjer?
Alle liker forskjellige ting.
Jenter må være snille som lar menn gjøre alt det med dem.
Ja, de er veldig snille.
Husker du da du satte den korken i rumpa på meg?
-Teller det som sex? -Nei, Manny.
Jeg vil ha sex. Skulle ønske jeg kunne late som om jeg hadde det.
Å onanere er nesten som sex.
-Med deg selv? -Ja.
-Blir man glad av å onanere? -Ja, det er meningen.
-Tipper du onanerer ofte. -Tenk at vi snakker om dette!
Manny, man snakker ikke om sånt.
Jeg gjør det ikke så ofte.
Første gang far tok meg på fersken med et sånt blad, ble han sint.
Hvorfor det?
Foreldre liker vel ikke at barna deres ser på sånt.
Derfor sier de at de havner i helvete eller kan bli blinde.
Men min far...
Han trodde ikke på sånt, så han sa:
"Hank, når du...du vet... Da bruker du energi."
"Både under orgasmen og produksjonen av sperma."
"Så hvis du gjør det ofte, forkortes livet ditt."
"Det er derfor menn lever kortere. Fordi de...du vet."
Så du var redd for døden?
Ja. Jeg ble ganske skremt.
Mor så at jeg gråt, så hun sa noe fullstendig latterlig.
Hun sa at hun var 40, og jeg var 11,-
-så hvis jeg onanerte nok, kunne jeg ta henne igjen-
-slik at vi kunne dø på samme dag og aldri måtte skilles.
Jeg tror hun prøvde å være morsom.
Det er ikke morsomt. Hun hadde bare en sær humor.
Og selv om hun hadde hatt rett, ville jeg aldri klart å onanere nok.
Hun døde kort etter.
Så når du onanerer nå, tenker du på moren din.
-Nei, Manny! Det er sært. -Sært?
Når du gjør ting ingen andre gjør, og de gjør narr av deg.
Når jeg sier at onanering får meg til å tenke på mor, ler folk.
Det er jo morsomt. Å få folk til å le er bra.
Nei, de kaller deg stygge ting og du må bytte skole,-
-og det er ikke morsomt.
Når jeg onanerer, skal jeg tenke på moren din.
Manny, hold opp!
Hvis jeg tenker på moren din, er du ikke sær lenger.
-Hold munn! -Jeg vil bare hjelpe.
Det gjør du ikke, så hold kjeft og slutt å stille spørsmål.
-Skal jeg heller bare være død? -Ja. Dø i en brann.
Manny, beklager at jeg ble så sint.
Fokuser. Går vi riktig vei?
Manny.
Jeg trenger deg og det spesielle kompasset ditt.
Fy flate! Noe digert har bæsja her. Vi må være forsiktige.
Forsiktig!
-Hank... -Hysj!
-Du ville jo at jeg skulle snakke. -Ja, men ikke nå.
Jeg sliter med å styre volumet. Du må lære meg...
Hva skjer med fjeset ditt? Hvorfor er øynene så store?
-Det er frykt. -Hvorfor er du redd den bæsjen?
-Jeg er redd det som lagde den. -Hvorfor?
Bare store, skumle skapninger har så svær bæsj.
-Og så? Alle bæsjer. -Ja, men hvis den finner oss,-
-spiser den oss og trykker oss ut av rumpa som bæsj.
Løp, Manny!
Hei! Hvorfor beveger vi oss så fort?
Jøss.
Hank, hva er det jeg ser på?
Det er en telefon.
Telefon er vakker.
Nei, det er bare et bilde av en jente på en telefon.
Hvor ble det av den? Hva gjør du?
-Vi bør slå den av for å spare strøm. -Nei, den er min.
Manny, vi har lite batteri og ingen signal.
Vi må slå den av så vi kan ringe etter hjelp etter hvert.
Jeg har mange spørsmål til det du sa nå.
Stol på meg.
Bare stol på meg.
Faen!
Kan jeg få se på henne igjen?
Kan jeg få se henne igjen?
Kan jeg få se henne nå? Vær så snill?
Kanskje du kan kle deg ut?
Sånn som tidligere. For å få meg til å huske.
Kle meg ut? Nei, vi må finne mat.
Vi må komme oss bort. Ellers dør jeg.
Vi har jo prøvd alt.
Hva om jeg kjente henne? Kanskje hun er min venn.
Eller kjæresten eller kona mi.
Som du sa: Kjærligheten bringer meg til live igjen.
Jeg er flerbruksmannen din.
Det høres veldig...
Idiot!
Fort deg, før du sulter i hjel.
-Herregud! -Beklager.
Du er kjempefin.
-Syns du jeg er fin? -Selvfølgelig.
Nei, jeg... Er det sant?
Funker det? Husker du noe?
Jepp!
Hva heter jeg?
Laura...
-Dern? -Manny!
Beklager. La meg prøve en gang til.
Tenk hva folk ville tro om de så meg kledd slik?
La meg prøve én gang til, vær så snill.
Nå som jeg har sett henne, får jeg henne ikke ut av tankene.
Jeg vet ikke om det er vanlig eller om jeg er sær,-
-men jeg tror jeg skal tilbringe resten av livet med henne.
Om jeg bare klarer å huske henne, kommer kanskje alt tilbake,-
-og jeg får gåsehud og kan redde deg.
-Jøss. Du snakker bedre. -Det virker allerede.
-Hva gjør du? -Synger så du ikke overtenker ting.
Nå?
Hva skal jeg gjøre nå?
-Snakk til henne. -Om hva da?
Bare si det som faller deg inn.
Hallo.
Jeg vet ikke hvorfor, men jeg får lyst til å legge munnen min mot din.
Det kalles kyssing, men det er for tidlig.
Å. Hva om jeg stikker penisen min i deg?
-Det er enda verre. -Beklager.
Bare tuppen, da?
Manny, dette handler ikke om sex.
Ok...
Ok. Velkommen til bussen.
Slik kommer vi oss rundt om vi ikke har råd til bil.
-Ja, det fins andre mennesker også. -Ja.
Hallo, alle sammen.
Folk kjenner ikke hverandre. De leser og hører på musikk.
Og vi synger sammen.
Nei, folk stirrer hvis du synger. Hør på din egen musikk.
Mens du hører på musikk, stirrer du ut av vinduet.
Og ser verden passere forbi.
Så dette er det livet jeg har glemt.
Når jeg kommer hjem,-
-skal jeg ta bussen hver dag.
Dette er bare begynnelsen.
Hver dag tar du bussen i håp om å få se henne igjen.
Herregud!
Hun smiler, og du kjenner en underlig iling bak i nakken.
Noe inni deg får kroppen til å bryte ut i svette.
Du føler deg som verdens heldigste mann.
Hun sitter alene og ser ut vinduet, fortapt i egne tanker.
Du kjenner det uttrykket. Hun er like ensom som deg.
Men det trenger hun ikke være. Du kan snakke til henne.
Si at du vil sitte ved siden av henne hver eneste dag.
Livet er kort, og ingen fortjener å ta bussen alene.
-Jeg vil ikke mer. -Virker det ikke?
Jo, men hun er altfor vakker.
Jeg kan ikke snakke med henne. Hva om jeg sier noe teit?
Hun sitter rett der. Skal du ikke gjøre noe?
Hva ville du ha gjort?
Jeg ville...
Jeg ville sikkert ha ventet, og sett henne gå av bussen.
For så å dra hjem og spise en hel pizza alene.
Sannheten er at jeg ikke er så god på dette.
Ja, ja, ja. Ingen elsker deg.
Prøv disse.
-Øynene ser ikke like godt. -Men jenter liker mystiske menn.
-Føler du deg ikke kul? -Jo, kanskje.
-Du ser i hvert fall kul ut. -Hva gjør du?
Du må bare snakke med henne. Jeg tror på deg.
-Sitter du alene? -Ja.
-Så du er en særing. -Hva?
Nå er du ikke det lenger.
-Hva hører du på? -En sang jeg har skrevet til deg.
Hank?
Løft hånden min.
Legg den over hennes.
Ok. Jeg vil se på henne.
Jeg heter Manny.
Jeg heter...
Sarah.
Sarah?
-Er det det hun heter? -Sarah Johnson.
-Sarah Johnson? -Ja, Sarah Johnson.
-Manny, fjeset ditt! -Slik ser jeg ut når jeg er glad.
Vi må komme oss hjem så jeg kan finne Sarah, få tvillinger og to jobber.
Manny, hånden min!
Hjelp meg hjem, Manny.
Hva var det!
Vodka.
-La oss ha fest! -Vi inviterer alle vi kjenner.
Folkens, vi skal ha fest!
Manny, det er noe jeg må si deg.
Ups! Litt brisen.
Sarah.
Jeg tror du er den rette.
Jeg har aldri vært mer lykkelig.
Manny, se på meg.
Jo bedre kjent vi blir, jo mindre vil du like meg.
Avtagende utbytte og så videre.
Sarah, onanerer du?
-Hva? -Jeg har en venn som heter Hank.
Han onanerer ikke, for det får ham til å tenke på moren.
-Manny, det var mellom oss to. -Nei, hør her.
Sarah?
Sarah.
Hanks mor døde da han var liten,-
-så han blir trist når han tenker på henne.
Så han vil ikke onanere, selv om det gjør ham glad.
-Ok... -Jeg vet ikke helt hva onani er,-
-eller hvordan det fungerer,-
-men det føles nok litt som vind i håret,-
-eller å kjøre veldig fort,-
-eller å ta en bit av yndlingsretten din.
Eller å danse med vennene dine, eller synge favorittsangen din.
Eller å ta bussen eller se ut av et vindu.
Hvorfor vil man si nei til det?
Jeg tror moren hans vil at han skal være lykkelig.
-Gjør ikke du? -Jo.
Hva ville gjort deg lykkelig her og nå?
Kanskje...
-Jeg er veldig full. -Samme her.
-Vi bør gå til sengs. -Ja.
Hank, kan du ta hodet mitt bort fra vinduet?
Takk.
Sov godt.
God morgen, Hank. Har du sovet godt?
Det er sent. Vi bør komme oss av gårde.
Hank, takket være deg får jeg snart se henne.
På ekte.
Jeg har en følelse jeg ikke klarer å sette ord på.
Selv om jeg ligger oppå deg og berører deg fysisk,-
-er det liksom kommet noe mellom oss.
Jeg føler også at du har noe å si, men ikke vet hvordan,-
-og dermed sier ingen av oss noe. Og det kan fortsette slik for alltid.
-Er det en greie? -Nei.
Så ingen har følt det før?
Du er kanskje den første i menneskehetens historie.
-Nå fikk jeg enda en følelse... -Ingen flere følelser nå!
Hank, jeg tror jeg føler frykt.
-Ikke nå, Manny! -Jo, jeg er redd.
Jeg tror jeg kommer til å savne deg hvis jeg dør.
Du, altså.
Gleder du deg til å treffe alle når du kommer hjem?
Ja, jeg gjør vel det.
Du får se faren din igjen. Han har nok lurt på hvor du er.
Vi har ikke så mye kontakt.
Vi ringte hverandre på bursdager, men etter hvert...
-Tok det slutt. -Hva skjedde?
For noen år siden glemte han å ringe.
Han klarte ikke å si unnskyld, men jeg så at han var lei seg.
Så jeg lærte ham å sende automatisk bursdagshilsen på e-post.
Som et brev, bare på telefonen.
Jeg får en automatisk hilsen hvert år. Nå glemmer han det aldri.
Jeg glemte hans også, så jeg gjorde det samme.
Mon tro om jeg og min far også gjorde det.
Håper han får en automatisk hilsen hver dag.
Det er ikke noe stort.
Om jeg døde her, ville han fått en hilsen hvert år resten av livet.
-Han ville ikke visst at jeg var død. -Jo. Han er glad i deg.
Ja. Han er jo faren min.
Han liker bare ikke å vise det alltid.
Hvorfor ikke?
Ingen av oss er noe flinke til å snakke.
For noen er det vanskelig å vise hva de føler.
-Det er helt tilbakestående. -Ikke bruk det ordet.
Jeg skal vise Sarah at jeg liker henne hver dag.
Hvis hun er tørst, kan hun drikke spyttet mitt.
Hun kan ri på fisen min hvor hun vil.
-Ikke bruk fisen din foran andre. -Hvorfor ikke?
Det er sært. Folk liker ikke andre folks fis.
Er det derfor du ikke fiser foran meg?
Nei. Jeg liker å gjøre det for meg selv eller holde den inne.
-Det er det man skal gjøre. -Så trist.
Det er så trist.
Hvorfor vil vi hjem, egentlig? En får jo ikke gjøre noe der.
Ja...
Kanskje vi bare skal bli her.
Og aldri dra hjem?
Dette er hjemmet vårt. Vi lager våre egne regler og gjør hva vi vil.
-Vi kan starte et band. -Og bygge et hus i trærne.
-Men hjemmekino! -Og innspillingsstudio.
-Vi kunne sunget så høyt vi ville. -Ja!
Ja. Du og jeg.
Jeg må tisse.
Jeg sitter på en stein
En komfortabel stein
Hank måtte tisse
Det er så fint her
TIL HANK: GRATULERER MED DAGEN! PAPPA.
Hank måtte tisse
Jeg har noe utrolig å vise deg. Men jeg må si deg noe først.
-Jeg har også noe jeg må si. -Jeg først.
Jeg trengte deg for å komme meg hjem.
Én ting førte til en annen. Plutselig hadde jeg en venn,-
-og våget ikke å si sannheten, men dette er min telefon. Ikke din.
Og Sarah var en jente jeg så på bussen hver dag.
Jeg våget aldri å snakke til henne.
Jeg trodde ikke en som henne ville omgås meg. Jeg ville det jo ikke.
Til slutt...
-Hva? -Det var det jeg ville si.
En diger vaskebjørn spiser maten vår.
Hva var det du sa om Sarah?
Sarah!
Manny? Manny!
-Hva gjorde Sarah med den fyren? -Vi tar det senere!
Var hun aldri min? Hvorfor sa du ikke det?
Jeg ville det, men jeg var så flau.
Flau?
Fikk du meg til å tro at jeg elsket en som ikke ante hvem jeg var?
Er jeg egentlig en ensom, sær taper?
Vi trenger henne ikke lenger.
Vi har hverandre!
Wow!
Se!
Hei! Over her! Hjelp oss!
-Hva er dette? -Biler, Manny.
Jeg vet det! Jeg snakker om livet.
Hva er livet?
Manny, hva er den blinkingen i hodet mitt?
Gråter du?
Jeg vet ikke. Er dette å gråte?
Jeg liker det ikke. Det er vått og ekkelt.
-Og hvorfor skjelver jeg? -Bare pust. Det er normalt.
Prøv å tenke på noe fint.
Manny, slutt med det du gjør nå.
-Jeg tenker bare. -Så slutt å tenke,
Jeg kan ikke for det.
Dette er en tanke.
Og dette er en tanke. Og dette.
Tanke, tanke, tanke.
Alt dette er tanker.
Noen ganger går en tanke over i andre.
Som: Hvis min beste venn skjuler fisingen sin for meg...
Hva mer skjuler han?
Og hvorfor får den tanken meg til å føle meg så alene?
Tenk på noe annet. Det er ikke bra å bli opphengt i slike ting.
Jeg fikk en tanke om en tanke.
Hvordan skjuler man tankene sine?
Hvorfor må vi skjule alt?
Det er bare enda en evne du har. Du kan lære deg å kontrollere det.
Er hjernen min også sær?
Hva gjør man med slike tanker?
Før bare lå jeg der.
Før var jeg tom. Men så kom du.
Jeg vil ikke ha det slik lenger.
Manny, vær så snill. Jeg kommer til å dø.
Du kommer til å dø. Det er en tanke. Alle dør.
Beklager hvis dette gjør meg rar eller du ikke forstår,-
-men jeg skulle ønske jeg var død igjen.
Nei, Manny.
Jeg forstår.
Du kommer vel til å dø nå.
-Det føles som om det er min feil. -Nei, det er ikke din feil.
Jeg ville gjort det selv til slutt. Jeg har i hvert fall prøvd.
Men det var alltid noe der-
-noe vakkert som fikk meg til å ville fortsette.
Kanskje det er noe hjernen finner på for å overleve.
Ja. Kanskje hjernen din skapte meg-
-så du skulle glemme at øynene dine vil slutte å blinke,-
-munnen din slutte å tygge, og blodet slutte å pumpe.
Og så driter du på deg, og alt er over.
Nei. Det er ikke over.
For da vil organene mine drite på seg.
Og cellene dine vil drite på seg.
Og din dritt blander seg med alle andres dritt-
-til det ikke er noe igjen av deg. Og så er det over.
Det høres litt fint ut. At alles dritt blander seg.
For en dag vil din dritt møte min dritt.
Da har vi noe å se fram til.
Du er avskyelig.
Manny!
Manny, din idiot.
Din håpløse idiot!
-Du ser for jævlig ut -Ja. Du også.
Takk.
Hei, Hank. Hank.
Jøss! Der er hun.
Å, faen. Nei, Manny. Ikke syng!
Hva gjør du? Dette er hjemme. Alt vi har kjempet for.
-Nei! Dette er en dårlig idé! -Nei, det er en strålende idé.
Slipp meg, Manny!
Snakk til henne. Vis alt vi har bygd for henne, syng sangene...
Hold kjeft! Du kjenner ikke den virkelige verden.
Hva om de møter deg og ikke forstår?
Det er bare teit.
Siden dagen vi møttes har du dyttet og pirket borti meg.
Du har fått meg til å spytte, gråte.
-Hvorfor gjør aldri du det? -Fordi jeg er redd.
Fordi jeg er en livredd, stygg, ubrukelig person.
Kanskje alle er litt stygge.
Kanskje vi alle er stygge, døende drittsekker.
Kanskje det er nok at én person syns at det er greit.
Da vil hele verden danse, synge og fise.
Og alle vil føle seg litt mindre alene.
-Du aner ikke hvor fint det høres ut. -Hallo.
Har dere kledd dere ut til Halloween?
Nei. Vi er bare litt skitne og trøtte.
Hva er galt med fjeset ditt?
Ingenting. Vi trenger bare litt hjelp.
Jeg heter Manny. Dette er min bestevenn, Hank.
Jeg var død, men han brakte meg tilbake til livet.
Vi gikk oss vill i skogen,-
-men vi overlevde fordi jeg har superkrefter.
Manny.
-Manny! -Så ekkelt.
Nei, det er ikke ekkelt.
Nei! Ikke vær redd.
Jeg er skummel, Hank. Jeg tok visst feil. Jeg er sær.
Manny, ikke si det. Hun forstår bare ikke.
Crissie?
Gå inn!
Hvem er du? Hva gjør du i hagen min?
-Han heter Manny og var død før. -La mamma snakke.
Han gikk seg vill i skogen og trenger hjelp.
Er det sant?
Går det bra med deg?
Vent her.
Hei.
Så du? Det var ikke så ille.
Så du hvordan hun så på meg? Jeg er ikke noe god til dette.
Jo, kompis, du er den beste til dette.
Unnskyld, Hank.
Manny, ikke vær dum.
Ikke fortell Sarah hvor høyt jeg elsket henne.
Manny.
Hei...Manny.
Manny? Manny?
Manny?
Her. Kom og sett deg. Jeg har ringt etter hjelp.
Kom nå.
Det er for jævlig. Tror du han bare fant liket?
Skadene later til å være påført post mortem.
Misfargingen på magen tyder på at han hoppet fra en bro.
Likene skylles opp på stranden. Må være der han fant ham.
-Det gir mening. -Hva skjer med ham nå?
De prøver å identifisere ham, men når ingen gjør krav på liket,-
-dekker de en gravferd ingen går i fordi ingen brydde seg om ham.
-Hei. -Ja?
-Kjenner jeg deg? Du virker kjent. -Er du klar, Manny?
Vi går på luften om fem minutter. Snu deg denne veien.
Er det ikke spennende?
-Var det noe på mobilen? -Den undersøkes nå.
-Her er hun. -Ikke gå noe sted.
-Det er greit. Er du faren? -Ja.
Vi fant nummeret ditt på mobilen. Noen må identifisere ham.
-Klar? -Nei. Beklager.
Jeg ville bare høre om det gikk bra med deg.
Dette må være ganske overveldende. Si fra om du trenger noe.
Det er noe jeg må vise deg. Kan du bli med meg?
Lykke til med intervjuet.
De fant denne mobilen på liket. Det er noen bilder...
Manny? Der er du. Vi går på luften om noen sekunder.
Snu deg mot kamera. Ikke gå noe sted.
-Kjenner du ham? -Nei.
-Se i kamera. Vennene dine ser dette. -Fem, fire, tre, to...
Takk, Jonathan. Her er mannen vi bare kjenner som Manny.
-Hank, hva gjør du? -Han snublet inn i hagen til...
-Jeg heter ikke Manny. -Hva heter du?
Hank Thompson.
-Vi er her med Hank Thompson... -Det er Manny.
Han reddet livet mitt med den utrolige kroppen sin.
Han har superkrefter. Det er takket være dem jeg står her nå.
De får ikke føre ham bort.
Er dette din telefon? Hvorfor har du bilder av meg?
Unnskyld. Du virket så lykkelig, og jeg var det ikke.
Hva faen?
-Hei, kompis. -Hank? Hva ville moren din sagt?
Hun ville vært glad for at noen elsker meg.
Hank, det er et lik! Er du tilbakestående?
Pappa, ikke si det ordet!
Nei! Manny!
Manny, hvor er du?
Crissie? Crissie!
-Beklager, kompis. -Sir!
-Stopp! -Hank!
-Crissie! -Crissie, kom fram med en gang!
Hvor skal du hen?
Beklager. Jeg kan ikke la dem ta deg med.
De får ikke kjøre deg til likhuset og legge deg i en umerket grav.
Jeg må bare få deg til å våkne!
-Hank! -Crissie!
-Hank, hvor er du?
Sir! Stopp!
Kom opp av vannet.
Hva er dette?
Å faen, de kommer til å se alt.
Jeg rotet det virkelig til for deg.
Unnskyld.
Jeg ville bare gi deg alt i livet som alle andre får.
Alt jeg trodde jeg ikke fortjente...
...før jeg møtte deg.
De kan le av oss og kalle oss ting.
De tror kanskje vi er rare, men det gjør ingenting.
Men vær så snill...
Ikke dø.
Hei.
Har du laget alt det der?
Ja.
Vi gjorde det. Sammen.
-Vi sang og danset... -Herregud!
Og det var vakkert.
Dere skulle ha vært der.
Dere skulle ha sett det.
Vi må bare vise dem det.
Hva faen?
Vent.. Herregud!
Det var meg.
Det var jeg som gjorde det.
-La oss gå. -Manny. Kom igjen.
Manny.
Kom nå.
-Det holder nå. -Det var ikke meg.
Hva faen?
Norske tekster: Ina Bakke Kickstat